Priča počinje na mostu.
Kreg!
Šta si planirao da uradiš sa biciklom, dušo?
Nije me briga za bicikl, hoću da se ubijem.
Ali potrošili smo dosta novca na taj bicikl, drugar.
Samo želimo da ga dobro čuvaš.
Misli na mene Kreg. Možda ću želeti taj bicikl kada porastem.
Žao mi je. Nisam mislio... -Baš tako.
Nisi uopšte mislio na nas kada si rešio da uradiš ovo, zar ne dušo?
Prilično sebično, rekao bih.
Jesi li uopšte pomislio kako to može uticati na tvoju sestru?
Žao mi je...
Ovo je trenutak kada se obično budim obliven znojem.
Ali, iz nekog razloga...
Ovog puta je bilo drugačije.
JEDNA SMEŠNA PRIČA
NEDELJA
Ja...
Želim da se ubijem.
Ispuni ovo. I onda sam mu rekla...
Kako je?
Imaš cigaretu?
Nemam, izvini.
Šta je sa tobom?
Jednostavno ne pušim. -Mislim, zašto si u Hitnoj
u 5 sati ujutru i to nedeljom?
Valjda mi se dosta toga mota po glavi u poslednje vreme.
Nastavi.
Nije baš jednostavno objasniti.
Ima jedna devojka... -Kapiram.
Kao i prijava za letnju školu, zbog koje sam jako nervozan.
Letnja škola? -Da, to je nešto kao super prestižna...
Zašto bi uopšte išao leti u školu?
Trebalo bi da si na Koni Ajlendu i da juriš devojke.
Da li ste vi doktor? -Šta misliš?
Ne izgledate mi baš kao doktor.
Da li si čuo za Dugija Hauzera?
Nadam se da će te dovesti u normalu, šta god da ti falilo.
Hvala vam. -Da...
Koliko dugo se osećaš samoubilački nastrojen?
Ne znam. Depresivan sam poslednjih godinu dana.
Razmišljao sam o tome i ranije, ali nikada ovako.
Nikada tako... stvarno.
Da li se danas desilo nešto što je pokrenulo takva osećanja?
Nekad poželim da imam neki jednostavan odgovor za svoju depresiju.
Da me otac tuče ili da sam seksualno zlostavljan.
Ali moji problemi su mnogo manje dramatični.
Na primer, to što moj otac uvek postavlja pogrešna pitanja.
Kreg, kako napreduje ulazak u Vol Strit klasu?
Dobro, možda malo preterujem ali dešava
mi se da povratim kada sam pod stresom.
Prijatelji me ponekad gledaju kao da sam sa druge planete.
I opsednut sam jednom devojkom.
Koja se, igrom slučaja zabavlja sa mojim najboljim prijateljem.
Da li postoji neki razlog zašto bih poželeo da skočim s mosta?
Ne. Ništa neuobičajeno.
Uzimaš li neke lekove? -Zoloft, ali ne momentalno.
Po savetu doktora? -Ne, prestao sam svojevoljno.
Nije trebalo to da radiš.
Ne čini se da si opasan po sebe.
Predlažem da pozovemo tvoje roditelje, kažemo im šta se dešava
i uputimo te u neku od naših vanbolničkih službi. U redu? -Ali...
Meni je sada potrebna pomoć. -Znam da si uznemiren.
Ljudi koje primimo u ovu ustanovu su zaista veoma bolesni. -I ja sam.
Zar mi ne možete onda dati nešto?
Ne bez pristanka tvojih roditelja. Vidi, ovo je ozbiljno mesto.
Možda nisam na pravi način objasnio koliko su stvari ozbiljne.
Čini mi se kao da se sve nekako brzo dešava.
A svi ostali se izgleda nose sa tim.
Kao da... Ali ne i ja.
Uplašen sam. I ne mogu da se vratim napolje.
Ne znam šta... Mogao bih nešto da uradim.
Zato mi je potrebna pomoć. Potrebna mi je vaša pomoć.
PSIHIJATRIJSKO ODELJENJE ZA ODRASLE
Dobro došao u "3-sever", Kreg.
Šta je tačno "3-sever"? -Naše odeljenje psihijatrije za odrasle.
Ali ja imam samo 16 godina. -Odeljenje za tinejdžere se renovira,
pa su svi tinejdžeri trenutno ovde, sa odraslima.
Dok si ovde, očekujemo da se ponašaš kao odrastao.
Od sutra ćeš da pratiš raspored i da učestvuješ u grupnim aktivnostima.
U međuvremenu ćemo da kontaktiramo tvoju porodicu,
kako bi ti doneli rezervnu odeću, četkicu za zube i slično.
Ne verujem da ću se toliko zadržati. Sutra moram u školu, tako da...
To moraš raspraviti sa dr Minervom.
Imaš li kod sebe neki oštar predmet? Džepni nož? Ključeve?
Daćeš mi i kaiš i pertle.
Pertle? -Ne smemo da rizikujemo.
Hej, dr Minerva. -Hej, Smiti.
Ovo je naš novi pacijent, Kreg Gilner. -Zdravo Kreg, kako si?
Kao da sam...
Samo se ti lepo smesti, pa ćemo kasnije da popričamo.
Drago mi je da smo se upoznali, Kreg.
Doći će ti samo. -Dobro jutro, Džimi.
Šta to bi? -Džimi? On je šizofreničar.
Ima li ovde mesto za ljude koji su više kao ja?
Ima ovde raznih pacijenata. Svih vrsta... Hej, Bobi!
Prijatelju.
Može jedna tura kroz odeljenje za našeg novog prijatelja Krega?
Razume se, dušo. -Hvala, čovek.
Bobi će te provesti okolo dok ti mi sredimo sobu. Važi? -Važi.
Super. Vidimo se uskoro, momci.
Je li ovo mentalna ustanova? -Nije, ovo je bolnica.
Ovo je mesto gde provodimo vreme. Ima gramofon i tako to.
Sve ploče su izgrebane.
Neki vole da igraju ovde stoni tenis. Jesu li ti objasnili sistem bodovanja?
Za ping-pong? -Mislim da naziv "ping-pong" umanjuje značaj sporta.
Mislio sam na bodove za razne privilegije, kao što su boravak
u sobi za rekreaciju, posete prodavnici i slične stvari.
Možeš da mu se pridružiš ako želiš.
Neka, iskuliraću. -"Kul Kreg", sviđa mi se to.
Ovde je tuš. Ne može da se zaključa, pa zato okači znak "zauzeto". Razumeš?
Razumem. -Ti da, ali ostali ne razumeju,
pa mogu da ti upadnu dok pereš muda, a to svakako ne želiš.
Ima još jedan u drugom delu, ali ja ga ne bih
koristio jer nervira Solomona. -Ko je Solomon?
Gde si, Bobi. -Gde si, Kep. Ovo... odavde zoveš ljude.
Ako uopšte imaš koga da zoveš. Ili oni mogu tebe zvati. Znaš... telefon.
A ovo je... TV soba. Ljudi tu provode vreme gledajući TV.
Zato se tako i zove.
Ko je to? -To je Noel. Jedna od tinejdžerki.
Jesu li ti rekli za renoviranje? -Jesu.
Koliko imaš godina? -Šesnaest. -Šesnaest?
Izgledaš prilično napeto za te godine. Treba da se opustiš.
Nađi sebi devojku ili tako nešto. -Radim na tome.
Šta ti zapravo ovde radiš? -Isto što i ti.
Ti si pacijent? Šta si radio jutros u sobi za hitnu pomoć?
Hitna ima najbolju kafu, sinko. -Tek tako su te pustili odavde?
Ne.
Zbog čega si ovde?
To je...
Hajde da vidimo da li ti je Smiti spremio sobu.
Hej, Muktada, imaš novog cimera.
Zdravo.
Ne primaj to lično. On baš i nije nešto pričljiv.
Zapravo ga nikada nisam video da je izašao iz sobe.
U redu, momci, ručak je za pet minuta.
Šta ovde ima za ručak?
Pardon?
Molim te... ugasi svetlo.
Dr Minerva. Ja...
Osećam se mnogo bolje.
Osećao sam se loše jutros, ali sada sam dobro.
Tako da... voleo bih da idem kući ako se slažete.
Ovde piše da si samoubilački nastrojen i da si sam tražio da budeš primljen.
Da. Mislio sam da možete da mi pomognete na brzinu.
Da mi date neke lekove koji će mi pomoći ili...
Nisam mislio da ćete zaista da me... zadržite ovde.
Mislim da mi ovde nije mesto. -Većina njih u početku misli tako.
Moraš malo da se strpiš. -Koliko je to malo? -Pet dana. -Pet dana?
Najviše 30. U četvrtak ćemo da uradimo procenu tvog stanja.
Ne mogu ostati do četvrtka, jer ću da propustim školu
a i moji drugovi mogu saznati gde sam.
Nemaš čega da se stidiš, Kreg. Depresija je medicinska bolest.
Da si dijabetičar, da li bi se toga stideo?
Mogu li prvo da popričam sa svojom mamom...
Naravno. Upravo sam pričala sa njom i jedva čeka da te vidi.
Kreg!
Nemojte da krivite moje roditelje zbog stanja u kom se nalazim.
U redu, možda moj tata previše radi, a mama je previše krhka.
I sestra mi je neka vrsta deteta genija.
Ali nije da nisam bio dovoljno grljen ili slično.
Čak se može reći da su mi dali sjajnu podršku.
Znala sam da prolaziš kroz težak period, ali nisam ni pomislila...
Da si... Da je...
Veoma si hrabar, dušo. Mnogo sam ponosna na tebe. -Stvarno?
Jer nisam siguran u vezi ovoga. -Ne, dušo. Mislim da su doktori
rekli da treba da ostaneš ovde par dana zbog posmatranja.
Mislim da je to zaista dobra ideja.
Mislim da nemaš baš pravu sliku.
Neki od ovih likova su u totalnom haosu.
Mislim da moj cimer nedeljama nije izašao iz sobe.
Mislim da je bolje da to ostavimo doktorima da procene.
Mi smo već pokušali i...
Oni su profesionalci. Mogu da ti pomognu tamo gde mi ne možemo.
Mislim da je ovo...
Mislim da izgleda kao fino mesto. Je li tako, Džordž?
Sklanjaj ruke iz mojih džepova! -Nisam te ni pipnuo.
Jeste. Kada mogu da ti se pridružim?
I ja. Mogu li da ostanem?
Ne možeš dušo, ali dolazićemo u posetu.
Uzeli su mi mobilni, tako da će neki ljudi verovatno zvati kući.
Samo vas molim da im ne kažete da sam ovde.
Evo ti nešto odeće, kozmetike i tako to. I molim te da pojedeš nešto.
Ian Kurtis. -Ko? -Lik iz "Joy Division", obesio se.
Kurt Kobejn.
Frojd.
Ernest Hemingvej. -Salvador Aljende.
Hoćeš li bar jednom izabrati nekoga za koga smo čuli.
Čileanski predsednik. Ubio se da se ne bi predao
militantnim i fašistički nastrojenim pučistima.
Mislim da se to ne računa. -Naravno da se računa.
Svejedno bi umro, pa se ne računa. -Hej, Kreg!
Dođi da sedneš s muškarcima.
Kreg, ovo je moj drugar Džoni, a ovaj klovn ovde je Hambl.
Je l' imaš devojku? -Radi na tome. -Ovde ima par slatkiša tvojih godina.
Imao sam gomilu žena u moje vreme, klinac. -Stvarno?
Ne vidim zašto te to toliko čudi?
Bio sam ser Lick-a-Lot (koji puno liže). Pitaj Bobija.
Želiš li da znaš tajnu kako da držiš svaku ženu pod svojim činima?
"Volim te."
To je sve? -Da. Mada ne škodi ako umeš da sviraš gitaru.
Ne igraj se sa dečkovim umom. I bez toga je dovoljno u haosu.
Zašto si u haosu, dečko? -Gledaj svoja posla, Hambl.
Važi. Ali treba da znaš, da ako se ne otvoriš,
nikada nećeš ozdraviti.
Koliko smo skupili do sada? -Jedanaest. -Jedanaest?
Juče je bilo dvanaest. -Hambl je pojeo dolar.
Pojeo je dolar? -Profesor se kladio s njim u dolar
da neće pojesti taj dolar. Hambl je pobedio.
Kuda ide ovaj svet? Ovde ima baš udarenih likova.
Čemu je novac namenjen? -Za pica-parti.
Da ne bismo morali da jedemo ovo đubre.
Kažu da nam je dozvoljena jedna, ali moramo sami da je platimo.
Ja imam 8 dolara.
Pa ne moraš baš da se hvališ okolo, Kreg.
Ljudi ovde nemaju ništa. Pokaži malo poniznosti, molim te.
Ne, nisam hteo da... -U redu je. Mlad si, naučićeš.
Kreg, dobijaš dva poena ako jedeš.
Kladim se da Smiti kod sebe ima bar 15 dolara.
Ima novčanicu od 20. Video sam je.
Hajde da ga zaskočimo na parkiralištu. -Ispod šešira mu je. -Ispod šešira?
Izvinjavam se.
Provereno.
Kreg... kako ide prilagođavanje na "3-sever"?
Dobro, čini mi se. -Dr Mahmud je napisao da si uzimao
Zoloft do pre tri nedelje. Je li to tačno? -Jeste.
Da li posećuješ terapeuta? -Dr Janof mi je prepisala Zoloft.
Odlazim kod nje otprilike svakog meseca.
Zašto si prestao da ga uzimaš?
Počeo sam da se osećam bolje. Procenio sam da mi više ne treba.
Možda je to zato što je delovao.
Možeš li mi opisati kako si se osećao pre nego što si došao jutros ovde?
Rekao bih depresivno, teskobno, pod stresom.
Da li u poslednje vreme osećaš više stresa nego inače?
Zbog nečeg određenog?
Da, ima taj "Frenklin Gejts" letnji semestar na koji moj otac...
Na koji stvarno želim da upadnem.
Ali rok za prijavu je za nedelju dana, a ja je nisam još ni pogledao. -Zašto?
Svaki put kada pomislim na to moj mozak
stvori čitav film kako ne uspevam da se upišem.
Šta će se desiti ako ne uspeš da se upišeš?
Onda to ne bih mogao staviti u moju prijavu za koledž.
Što znači da ne bih mogao da upadnem na dobar koledž.
Čak ni Adam Smit nije mogao predvideti nejednakosti modernog kapitalizma.
Ako ne upadnem na dobar koledž, neću imati dobar posao.
Rešavanje situacije sa Iranom kroz unilateralnu diplomatiju
je moj glavni prioritet kao glavnokomandujućeg.
Što dalje znači da neću moći sebi da priuštim komotan život.
Hej MTV, ovde vaš čovek, Kreg Gilner.
Dobro došli u moju gajbu.
Onda neću uspeti da nađem devojku.
Što znači da ću verovatno biti depresivan.
I završiću kao Muktada, na mestu kao što je ovo, do kraja života.
Dakle, šta će se desiti u slučaju da se ne upišem?
Ne znam. Teško je objasniti.
Da li imaš nekoga kome možeš objasniti? Prijatelje, porodicu?
Imam i prijatelje i porodicu, ali nije uvek baš tako jednostavno.
Bitno je da imaš neki sistem podrške. Ljude sa kojima možeš da popričaš.
Da li je bilo još nekih simptoma?
Imam problema sa jelom. Ne mogu zadržati hranu u stomaku.
U redu. Sutra počinješ sa grupnim aktivnostima,
a u utorak ćemo da vidimo šta dalje.
Imaš li pitanja? -Imam...
Ako se budem osećao bolje, da li ću moći da izađem odavde do sutra?
Moram u školu, zatim ta prijava... -Pet dana, Kreg. Minimum.
Znam da ovo u početku izgleda kao čudno mesto,
ali pokušaj da izvučeš nešto dobro.
PONEDELJAK
Ponedeljak je.
Ne bi trebalo da se budim pored nekog depresivnog sredovečnog Egipćanina.
Ne bi trebalo da se tuširam u zajedničkoj
tuš kabini koja ne može da se zaključa.
Ne bi trebalo da stojim u redu za lekove iza šizofreničara i sociopata.
Ponedeljak je. Trebalo bi da sam u školi.
Mada, pretpostavljam da me je to i dovelo ovde.
Kada su moji roditelji išli u školu, birali su onu najbližu kući.
Ima smisla, zar ne? U mnogim mestima je i dalje tako.
Klivlend, verovatno i Denver. Ali ne i Njujork.
Ovde imate školu za zaluđenike u nauku kao što je...
"Srednja naučna škola u Bronksu". Škola dramskih umetnosti.
Škola scenskih umetnosti "La Guardija".
Škola za društvene aktiviste. -"El Puente Akademija mira i pravde".
Ali najprestižnija od svih njujorških javnih škola je ova...
"Predprofesionalna izvršna". Moja škola.
Milijarder filantrop, Džerard Lac, je ubacio u sistem javnog školstva.
Tako da nije u pitanju neka elitna škola za buržuje.
Mogli ste biti socijalni slučaj ili imati
roditelje koji poseduju ostrvo na Pacifiku.
To nije bilo bitno. Bićete prihvaćeni sve god ste jedan
od 800 najpametnijih i najuspešnijih studenata u okrugu.
Kao neki od ovih klinaca.
Mora da se desio neki ozbiljan propust u administraciji, jer nekako...
Uspeo sam da upadnem -I ja. -I ja.
I ti? -I ti?
To je moj najbolji prijatelj Aron, dok flertuje sa Niom prvi put.
Bilo je toga još mnogo.
Usledilo je držanje za ruke, poljupci i konačno... seks.
To baš ne bih da zamišljam.
Šta bih dao da me Nia samo jednom tako flertujući dodirne.
I tako je sve počelo...
Pogledaj ovu žensku.
Oduvek sam želeo Harli sa dve ovakve ženske.
Možeš da dobiješ ženske, ja samo želim dabra.
Hej Bobi, pogledaj ovaj motor.
Ne zanosim se stvarima koje ne mogu da imam.
Opusti se, to je samo zabava, buraz.
To nije zabava. To je propaganda.
Svi ti likovi sa Medison avenije. Govore ti kako da živiš život.
Brza kola, dobre ženske,
"No problem" bombone, Guči...
"Werther's Original".
Ne primam se na ta sranja. -Hoćeš li jesti svoj burito, Kreg?
Neću, nisam gladan. Uzmi ga slobodno.
Zdravo g. "Jutarnji burito".
Hambl, vrati to nazad.
Rekao je da mogu da ga uzmem. -U redu je.
Kreg takođe mora da jede. Vrati to.
Šetaj, Bobe. Nije gladan.
Hvala, Bobi, ali stvarno nisam gladan.
U redu. Šta mene uopšte briga da li ćeš jesti.
Čula sam da se jutros dogodio incident.
Da li neko ima želju da priča o tome?
Nešto u vezi burita.
Džoni?
To je između Bobija i Hambla. Pitajte njih.
Želim to da čujem od nepristrasnog posmatrača.
Ako želite moje mišljenje, mislim da je Bobi bio napet
zbog svog intervjua i odreagovao je tako jer je bio nervozan.
Zanimljivo gledište Džoni.
I hemoroidi su mi se upalili, Džoni. Hoćeš li i to da saopštiš grupi?
Hemoroidi! Doći će ti glave.
U redu je ako želiš da zadržiš svoja osećanja za sebe, ali treba da
znaš da nema ništa loše ako si nervozan zbog sutrašnjeg intervjua.
Nisam uopšte nervozan zbog intervjua. -Pa šta je onda Bobe?
Možda je gladan. -Ne izgleda mi gladan.
Izgleda umorno. -Jesi li spavao sinoć?
Nije jeo danas. -Jeste.
Jesi li ga video kako jede? -Prilično sam siguran da je jeo.
Ja to nisam video. -Uhvati me teskoba kada sam umorna. -Slušajte me!
Nisam gladan i nisam umoran. Džemper je u pitanju.
Samo to imam za sutrašnji intervju.
Rekoh da je zbog intervjua. -Lep je džemper, Bobe.
Nije. Miriše kao čarapa nekog klošara.
Ali, dobro ti stoji. -Kao tebi ta frizura.
Bez uvreda, molim.
Mogu da ti pozajmim košulju. -Šta kažeš, Kreg?
Nazvaću mamu i reći ću joj da donese jednu od tatinih košulja.
Nije nikakav problem. Živim samo dva bloka odavde. -Neka, hvala.
Bobi, prihvati ponudu. -Pokušava da pomogne, Bobe.
To je veoma lepo od tebe, Kreg.
Bobi, zašto ne želiš da prihvatiš ponudu?
Jer ne želim nikakve poklone. -Ne bi ni bio poklon. Samo bi ti je pozajmio.
Dobro, prihvatam. Samo da mi se skinete sa vrata.
Da li želiš košulju, Bobi? -Želim.
Želim košulju. -Kreg?
Ne smeta ako ima žute mrlje ispod pazuha?
Izvinjavam se, glupa šala.
Kada ćeš mi dozvoliti da je opet vidim?
Zato što sam joj otac. Zar ne misliš da imam...
Šta kažeš? Imam... imaću svoj stan.
Imam... imaću stan u četvrtak. To je istina.
Nisam ti nikada nešta tražio.
Možeš li samo jednom uraditi onako kako kažem?
Halo! Halo!
Bio je to lep gest. Nađimo se večeras u 7, na klupi ispred TV sobe. -Noel.
Imate dve nove poruke.
Ćao Kreg, ja sam.
Dobro... verovatno nije u kadi trenutno,
ali tako ja ponekad volim da zamišljam Niu.
To je bolesno, znam.
Ponašao si se malo čudno, pa sam htela da proverim da li je sve u redu.
To bi bilo to. Sa Aronom sam. Sav je nešto izgubljen. Ćao.
Zdravo g. Gilner, ovde vaš nastavnik hemije, g. Rejnolds.
Zaista bi trebalo da popričamo o vašim nezavršenim laboratorijskim zadacima.
O svih pet!
Halo. -Ćao Nia, šta se radi?
Ćao. Upravo završavam prijavu za letnju školu.
Poludeću ako ne upadnem. Šta ima kod tebe?
Osećam se malo...
Da, primetila sam. Zato te nije bilo danas u školi?
Da. Osećao sam se prilično usrano pa sam ostao kući.
I meni se to dešava ponekad. Budem depresivna ili tako nešto.
Jesi li uzimao neke lekove za to?
Ovo nisam nikome dosad rekla, čak ni Aronu, ali...
Ako će ti nešto pomoći... imam svog terapeuta.
Stvarno? -Već više od godinu dana.
Nisam imao pojma. -Prilično je sramotno.
Ja uzimam Zoloft. -Ma daj... -Stvarno.
Oboje smo pomereni.
Da... može se reći da smo "partneri u ludilu". -Najluđi.
Ja sam Solomon. Molio bih te da budeš malo tiši.
Pokušavam da se odmorim.
Kreg, ko je to? -Izvini...
Je li sve u redu? -Hoćeš li još dugo? -Samo sekund.
Jesu li tu svi naduvani? -Ne... u redu je sve. Sve je...
Samo će ti doći. Uvek ti samo dođe.
Gde si to? -Moram da idem, Nia. Ćao. -Kreg...
Prepuštam vam ga.
Hvala, mama.
Tvoj otac je zaista želeo da dođe, ali je imao krizu s klijentom.
Krizu s klijentom? -Da, ali je rekao da sutra sigurno dolazi.
Jesi li se sprijateljio s nekim? -Mislim da jesam.
Da li ti je trandža prijatelj? Trandža... -Ne baš.
Jesi li pričala sa nekim u školi? Ne smeju da znaju da sam
na mestu poput ovoga. Može da mi bude štetno za budućnost.
Ne, samo sam rekla da si u bolnici. Nisam rekla ništa određeno.
Dobro je. Poslednje što želim je da se sazna da sam institucionalizovan.
Transvestitu! -Šiziku!
Šta ima, dušo?
Izvini. Samo sam ti ostavio košulju.
Slatka je, zar ne?
Jeste. Tvoja ćerka?
Veronika. Kao u pesmi Elvisa Kostela.
Koliko ima godina? -Osam i tri četvrtine.
Tako ona kaže - tri četvrtine.
Srećno sa intervjuom.
U vezi čega je? Ako smem da pitam?
U vezi grupnog stanovanja.
U suštini, treba mi mesto za život kada me u četvrtak izbace odavde.
Javi mi ako želiš da vežbaš sa nekim ili tako nešto. -Kako to misliš?
Kao probni intervju. Da bi mogao bolje da se pripremiš.
Stvarno? -Da. Hoćeš da probamo?
Da probamo sada? -Ako nemaš druge planove.
U redu, super. Čekaj sekund.
Hoću da to uradimo sa pravom košuljom.
U redu.
Jesi li spreman? Sačekaj samo malo.
Ne znam da li je bolje...
Kako je bolje? Ovako?
Da. Tako izgleda prirodno. -U redu.
Možeš da se opustiš. -Nervozan sam.
Zbog čega misliš da si kvalifikovan da živiš u ovom grupnom stanu?
Zato što ću, ako me ne primite, biti beskućnik.
U redu... dobro.
Mislim da si spreman.
Stvarno? Nisam zvučao previše očajan?
Nisi, mada...
Možda bi ipak želeo da se fokusiraš na pozitivne stvari
koje ćeš izvući iz tog iskustva, nasuprot, znaš...
Negativnim? -Tačno tako.
Na primer, šta dobro možeš doneti toj zajednici?
Nešto posebno, što samo ti imaš da ponudiš.
Može biti bilo šta. Možda imaš super pogled na stvari?
Nemam.
Uvek počistiš iza sebe? -Ne baš.
Mislim da je u ovakvim prilikama u redu makar malo iskriviti istinu.
Ne želim da stvorim kod ljudi visoka očekivanja,
pa da ih posle razočaram.
To je to. Pragmatičan si. Tako ćeš im i reći.
Dobro... i jesam takav? -Jesi. Bićeš super.
Hvala.
Hoćeš da igramo stoni tenis?
Prilično sam loš u stonom tenisu. -Nema veze, čisto radi zabave.
Idemo.
Često ga igramo. Problem je što je većina ljudi ovde
previše usporena zbog lekova, da bi mogli da se takmiče. 1-0.
Ona je lažov.
Molim te, dušo. Slušaj me, molim te. Slušaj.
Volim te.
Ne brini ništa.
Naravno da ti opraštam, dušo.
Džoni se ne ljubi preko telefona.
Došao si. -Jesam.
Imao sam neke druge planove, ali sam ih otkazao.
Dobro je. Već sam pomislila da sam te juče poplašila.
Da... samoubistva poznatih ličnosti. Jeste malo uvrnuto.
U redu... danas ćemo da igramo drugačiju igru.
Dobro.
Ja tebi postavim pitanje i ti meni postaviš pitanje.
Da li i odgovaramo na njih? -To je na tebi.
Ali bez obzira na bilo šta, moraš završiti sa pitanjem.
Počinjemo. Jesi li spreman? -Jesam.
Rekoh da završiš pitanjem. Jesi li glup?
Nisam. Jesi li ti?
Tako treba. Da li misliš da grozno izgledam?
Ne mislim. Izgledaš sjajno.
Koje je pitanje?
Zašto si me pozvala ovde?
Mislim da je baš lepo od tebe što si pozajmio Bobiju košulju.
Zar ne misliš da je to dobar način za upoznavanje?
Naravno. Jesi li igrala ovo ranije?
Ovde nisam.
Jesi li nevin?
Ovaj...
Koliko dugo si ovde? -Lepo izveden prelaz, Kreg.
21 dan. Ko te je dovukao ovde?
Sam sam se prijavio.
Nekako slučajno.
Na liniji za samoubice su mi rekli da dođem ovde.
Zašto si ovde tako dugo? -Misle da bih mogla ponovo da se isečem.
Zašto si zvao liniju za samoubice?
Pretpostavljam...
Možda i nisam baš stvarno želeo da se ubijem.
Ali na neki način sam i želeo...
Ima li to ikakvog smisla?
U koju školu ideš?
Predprofesionalna izvršna. Ti? -"Delfin".
Ne pališ se valjda na školske uniforme ili tako nešto?
Kod vas se nose uniforme? -Znala sam.
Izvini, ali ću morati nakratko da okupiram tvoj privatni prostor.
Zašto?
Šta to radiš? -Samo... -Šokirao si me. -Zamisli želju.
Šta ćemo sada da radimo?
Još uvek se igraš?
Ne. A ti?
Hajde da se trkamo do "umetnosti i zanata".
Društvo, bez trčanja, molim.
Vidi, vidi, vidi.
Još "radiš na tome", kul Kreg? -Nije to što misliš?
Mislim da ste se vas dvoje igrali "pitalica" tu u hodniku. To mislim.
Pretpostavljam da onda jeste to što misliš. -I mislio sam.
Ovo je umetnička rekreaciona terapija, za vas koji ne znate.
Ja sam Džoani, rekreacioni direktor. -Ja sam Kreg.
Pribor ti je na stolu, Kreg. Samo napred.
U redu je. Ne ide mi baš od ruke crtanje.
Naravno da ti ide. Ne mora to biti nešto reprezentativno.
Može da bude apstraktno. Kako god ti želiš.
Ja bih ipak samo da posmatram, ako je to u redu?
Društvo, naš novi gost, Kreg,
ima ono što mi zovemo "umetnička blokada".
Ne zna šta bi mogao da crta. -Šta kažeš na dabrove?
Hambl, ovde ne crtamo tu vrstu dabra na koju ti misliš. -Stvarno?
To je lepo. Mislila sam da pričaš o vagini. Ovo je lepo.
Oklagija! -Šta kažeš Rodžere? Rekao si nešto?
Ovo je uvrnuto.
Slušaj, neće te pustiti na miru sve dok ne nacrtaš nešto.
Možeš crtati bilo šta.
Kladim se da imaš neku ideju u tom tvom pomerenom malom umu.
Amerika je stvorila najveći mirnodopski
ekonomski rast u svojoj istoriji.
Sranje! -Sa skoro 18 miliona novih radnih mesta,
plate su narasle više nego duplo u odnosu na stopu inflacije.
Broj kuća i stanova u privatnom vlasništvu veći je nego ikad.
Kreg, dušo, šta nije u redu?
Ne mogu ja to. Tek mi je pet godina, a već sam promašen slušaj.
Šta to ne možeš? -Ne mogu da naslikam Menhetn ni pomoću
papira za preslikavanje. Mislim, ko tu koga zeza.
Kreg, ne možeš preslikavati ručno i očekivati da bude savršeno?
Zašto ne? -Jer imaš samo pet godina, dušo.
To nije izgovor. Mocart je komponovao tri
velike simfonije do svoje pete godine.
Zapravo je komponovao četiri, Kreg. -Imam ideju.
Umesto što pokušavaš da preslikaš mape Menhetna,
zašto ne bi napravio svoje mape? Nekih zamišljenih mesta.
Izgleda da se neko deblokirao. -To je izvanredno.
Šta je to? -Tako je lepo. -Izgleda kao neki mozak?
Da... to je mapa mozga. -I to sjajna mapa mozga.
Predivna je. -Pametan talenat.
Nisam shvatio taj deo sa mozgom. -Liči na grad.
Kreg, imaš telefonski poziv.
Halo. -Je li to lujka?
Pokušao sam da odložim ovo, ali mislim da treba da
znate nešto više o mom najboljem prijatelju, Aronu.
On je jedna od onih osoba koji žive život sa lakoćom.
Ima prosek ocena 4,6. Ne znam kako je to uopšte moguće.
Verovatno će upasti i u letnju školu i govoriće nešto tipa:
Nisam se čak ni prijavio za to. Sami su me pozvali.
Kako god, izgledaće dobro na mojoj prijavi za koledž. -Kao da mu treba.
Dodatne aktivnosti su mu bile neverovatne.
Aron je znao sve da radi.
Bavio se sportom.
Osnovao je filmsko udruženje.
Izumeo je adapter koji konvertuje gramofonske ploče u mp3 format.
Jednostavno se nisam mogao takmičiti s njim.
Odakle ti ovaj broj? -Dala mi ga je devojka.
Kako si završio na psihijatriji za odrasle? Služe li tu pivo?
Batice, možeš li da mi nabaviš koji Vikodin?
Dajte... pustite ga na miru. -Ozbiljno Kreg, šta se dogodilo?
Ne znam. Imao sam lošu noć.
Kako to misliš "lošu noć"?
Jednostavno se osećam... -Samo treba da se malo opustiš.
Tvoj problem je što nikada nisi opušten.
Večeras ću malo da zujim. Gde ćeš ti biti?
Ovde. Biću ovde.
Bože moj, Kreg! Tebi apsolutno ništa ne fali.
Fali mi. Depresivan sam.
Uzimam pilule za to. Pitaj Niu.
Šta da pitam Niu? -Kreg!
Zaboravi. Možda da nisi takav seronja,
ljudi bi ti se više poveravali i znao bi ovakve stvari.
Je li ti ovo neka fora da na sažaljenje osvojiš moju devojku?
Arone... -Molim? -Jebi se.
Znam... da budem tiši. Izvinjavam se.
Nemam nijednog prijatelja.
To je veoma teška stvar za naučiti.
Izgleda je neko zaboravio da preda prijavu za letnju školu.
Ko to ne želi da pohađa "Frenklin Gejts" ovog leta?
Da se upiše na dobar koledž i nađe dobar posao.
Da ima dobar standard života. Da povali nešto?
Ne razumem zašto bi iko želeo da završi kao depresivni
i usamljeni beskućnik u psihijatrijskoj ustanovi.
Spavajući pored nekog lika odbačenog od društva, po imenu Muktada.
UTORAK
Koliko ćeš puta iznova završiti ovde? Šta nije u redu sa tobom?
Kako možeš da dozvoliš da te tvoje dete vidi takvog?
Kakav si ti to otac?
Iskreno mislim da bi bilo bolje za nju i za sve nas da si mrtav.
Ali čak ni to ne možeš da uradiš kako treba.
Gospođice. -Šta je? -Moraćete da odete.
Idemo.
Jesi li dobro, Bobi?
To mi je knjigovođa.
Napravim papirološku grešku i žena načisto odlepi.
Koga sam video kako kupuje sojino mleko?
Aleka Boldvina, što mi je bilo nekako super.
Pričao sam i sa čovekom zaduženim za upis u "Gejts".
Pristao je da ti produži rok za prijavu.
Ti se samo fokusiraj na oporavak, dušo.
Nemoj da se opterećuješ tim stvarima.
Da... ne treba to da te opterećuje.
Što ne znači da ne treba da pokušaš da se upišeš. -Džordž...
Zar nemaš nekog klijenta u krizi, tata?
Samo će ti doći!
Hej, Bobi.
Kako je prošao intervju?
Uprskao sam stvar.
Šta se desilo?
Bobi, smiri se. Smiri se.
U redu je. Polako, polako. Samo polako.
Idemo polako. -Dobro... -Sve je u redu.
Da li ti je to bilo teško? Da gledaš Bobija u tom stanju?
Bio sam uplašen.
Ne u smislu da će da me povredi ili tako nešto. Jednostavno...
Gledati nekoga da se tako izgubi.
Podsetilo me je na to kako se ja ponekad osećam. -Kako to?
Kao da sam na ivici da eksplodiram.
Sav taj stres, pritisak i strepnja ključaju u meni.
Ali ne umem da izbacim to iz sebe na taj način.
Zadržim sve to u sebi. -Da li se oduvek tako osećaš?
Ne kada sam bio dete.
Pričaj mi o tome. -Kako to mislite?
O vremenu kada si bio srećan i bezbrižan.
Sećam se jednog dana kada sam bio osmi razred.
Nije to ni bilo toliko davno, ali tada je bio drugačiji osećaj za vreme.
Kao da ga uvek ima dovoljno za sve.
Proveli smo jutro na Koni Ajlendu.
Kasnije smo se odvezli biciklima do Bej Ridža.
Sanset park.
Park Slop.
Centar Bruklina.
Bruklin Hajts.
Sve do Bruklinskog mosta.
Onda se sve promenilo.
Devojke, ocene, roditelji, dva rata,
nagoveštaj ekološke katastrofe, poremećena ekonomija...
Sve to kao da se pojavilo niotkuda i sve u istom danu.
Kreg, postoji izreka koja glasi otprilike ovako:
"Gospode, podari mi snagu da promenim sve ono što mogu promeniti,
hrabrost da prihvatim ono što ne mogu da promenim
i mudrost da uvidim razliku između njih".
Onda...
Onda, hajde da pričamo o tvojim roditeljima.
Mislite da mogu da promenim svoje roditelje?
Ne, ali ja sam psihijatar, tako da te moram kadtad pitati u vezi njih.
Oni su dobri ljudi. Mada, ako posmatramo mog tatu...
Upravo danas sam ga video i...
Iako zna da sam ovde zbog stresa, ipak mi je doneo prijavu za Gejts.
Došlo mi je da kažem: "Uključi mozak ćale,
vidiš li da se trenutno dešava nešto važnije od toga?" -Šta to?
Ne znam.
Ali čini mi se da je veoma bitno.
Hvala. -Nema problema.
Je li sve u redu?
Jeste, samo sam totalno uprskao intervju. U redu je.
Žao mi je. -Preboleo sam to.
Stvarno? -Ne baš. Samo sam se uradio Ativanom.
Odakle ti sladoled? -"Mister Softi", preko puta.
Bobi, bre... -Hoću i ja sladoled.
Mogu li da dobijem liz, Bobe? -To će da te košta bar dva boda.
Vredno je toga. -Čemu sva ta frka oko tih poena?
Da, čemu to? -Nema šanse da neko može sve da ih evidentira.
To ti je tri boda manje što sumnjaš u sistem.
Zajebi sistem. Daću ti ja moje bodove. -Džoni hoće liz.
Izgleda dobro.
Šta je to? -Dolar.
Za pica-parti.
Odakle ti? -Ne brini ništa.
Da, to je istinita priča.
On je bio jedan od "Crnih pantera". -I nikada više nisi čuo ništa o njemu?
Ne dodiruj me. Ne dodiruj me.
Vidiš tu gospođu? Ona je bila radikalni akademik na "Kolumbiji",
a onda su usvojili "Patriotski zakon". Znaš li šta je to? -Znam.
Kada su usvojili "Patriotski zakon", ona je sasvim skrenula.
Mislila je da je Buš ozvučio sve telefone.
Prilično ludo, zar ne?
A onaj lik, Solomon... I on je ćaknut.
Bio je deo hasidske LSD zajednice u Vilijamsburgu.
Mislim da je Solomon malo preterao.
Uzeo je 100 tableta LSD-a.
Ne gledaj, ne gledaj. I to sve u jednoj noći.
Od tada nije više isti.
Da. Prilično ludo, zar ne?
Nekako je i super. -Ima ovde i par super likova.
Da...
Šta je sa tobom?
Šta je sa mnom?
Samo... tvoja ćerka, Veronika. Kada ćeš je opet videti?
Mislim da je mojoj ćerki bolje bez mene.
Daj... -Zaista. Nisam baš za primer ovde
gde se nalazim i mislim da joj je...
Bolje joj je bez mene.
Znam da me se to ne tiče
i slobodno mi možeš reći da se izgubim kad god poželiš, ali...
Mislim da će ona hteti da njen tata bude tu za nju
i mislim da joj neće biti bitno... -Bolje je da se izgubiš.
U redu.
Mislim da dejstvo Ativana popušta. Izvini.
U redu je. -Izvini.
Imaš li još koju priču što tera na povraćanje,
koju bi podelio sa mnom dok se ovako upoznajemo?
Imam par.
Hoćeš da pokušaš? -Neka, hvala.
Dobrodošli nazad na istraživanje muzike.
Ko nema instrument?
Bez brige, buraz. Dođi ovde u vokalnu sekciju.
Ne znam da pevam. -Kao što ne zna da crta.
Ozbiljno, ja... Ne...
Kul Kreg, čega se plašiš? Samo napred.
Kreg, penji se tamo.
Kreg, Kreg, Kreg...
Znaš li ovu? -Mislim da sam je čuo. -Super.
Bobi i dame će ti pomoći. -Dame?
Idemo narode. Baš onako kako smo vežbali prošle nedelje.
Spremni? Krećemo.
Pritisak, spušta se na mene
Polako pritiska i tebe, nikoga ne pita
Pod pritiskom
Što ruši zgrade
Deli porodice na pola, ostavlja ljude na ulici
To je u redu
To je teror saznanja o tome šta svet predstavlja
Posmatranje drugova kako viču: "Pustite me napolje!"
Molim se da me sutra podigne više
Pritisak na ljude, ljude na ulicama
Okrenuvši leđa od svega
Poput slepca
Sedi na ogradi, ali ne štima
Nastavlja da dolazi s ljubavlju, ali je sve tako pokidano i iscepano
Zašto? Zašto?
Zašto?
Ljubav, ljubav, ljubav
Ludilo nam se ceri, pod pritiskom se cepamo
Zar ne možemo dati sebi još jednu šansu?
Zašto ne možemo dati ljubavi još tu jednu šansu?
Zašto ne možemo dati ljubavi Dati ljubavi, dati ljubavi
Dati ljubavi, dati ljubavi, dati ljubavi
Jer ljubav je tako staromodna reč
I ljubav te izaziva da promeniš naš način o
brizi o samima sebi
Ovo je naš poslednji ples
Ovo smo mi
Pod pritiskom
Pritisak
Sada si poznat kao prava rok zvezda.
Kao da je cela škola opsednuta tobom. Samo o tebi se priča.
Možda treba da razmisliš o tome da promeniš izgled.
Kako to misliš? -Ne brini, naći ćemo ti nešto kul, Kreg.
"Kul Kreg". -Molim?
Neko ovde me zove tako, "Kul Kreg".
Je li taj neko žensko?
Nije. -Ima li tu koja slatka devojka?
Ne baš.
Mentalna bolnica baš i nije najbolje mesto za muvanje.
Umirem da vidim to mesto.
Mogu li da ti dođem u posetu? -Naravno. Možeš da me posetiš.
Samo ako ti ne smeta što sam stalno okružen obožavateljima.
Hej! Ustani odatle!
Izvini. Rekoh ti da sam popularan.
Upravo me smaraju.
Stvarno bi trebalo da izlaziš iz sobe malo češće, Muktada.
Postoji čitav svet tamo napolju.
SREDA
To sam samo ja. Obuci ovo. Idemo u šetnju.
Bože moj!
Ponekad je tako dobro samo izaći odavde.
Čarli, moj prijatelj.
Imate 30 minuta.
Hej, šta je sa tobom i Noel?
Kako to misliš? -Kako to misliš "kako mislim"?
Nemoj mi se tu praviti blesav.
Vas dvoje ste kao... Vaša energija je...
To je bio vatromet.
Treba da je pozoveš da izađete. -Da je pozovem da izađemo? -Da.
Pozovi je da izađete, ali baš da "izađete".
Sviđa mi se, ali mislim da bih bio previše nervozan da je pitam to.
Zbog čega ima da budeš nervozan?
Zbog mogućeg odbijanja.
Dušo, ne možeš živeti život u strahu. Završićeš kao Muktada.
Ili još gore, kao ja.
Sada bi ti trebalo da kažeš: "Hej Bobi, tvoj život nije tako loš".
Izvini, malo sam se... -Opušteno. U redu je, dušo.
Ali ne treba da brineš zbog odbijanja.
Ne treba. Možeš sa mnom da vežbaš. -Šta da vežbam?
Kako da pozoveš Noel da izađete.
Neka, u redu je. -Ja ću biti Noel. Ja sam Noel.
Hej, Kreg. Kako je?
Hej, Noel. Dobro je. Kako si ti?
Dobro sam.
Izlazim uskoro odavde, što je prilično super.
Da li voliš muziku?
Volim, naravno.
Ja volim živu muziku.
Sedećeš tu sve vreme dok je pozivaš da izađete?
Ustani, ja sam dama.
Moraš malo da se opustiš. Opusti se.
Tako. Dobro je. Dobro je.
Ali ne volim sama da idem na živu muziku.
Dobro. Možda bismo onda mogli da idemo zajedno?
"Dobro. Možda bismo onda mogli da idemo zajedno?"
Pokušaj ponovo. Daj malo više živosti. Nešto u fazonu:
Bićeš oduševljena! -Važi.
Da... dobro. Možda bismo mogli da idemo zajedno?
Koga ćemo da gledamo?
"U2"?
Ne. -Ne?
"Vampire Weekend"? -Ne, ne...
Nemoj da budeš jedan od onih glupsona
koji će je odvesti da sluša bend do kog joj nije stalo.
Uradićeš sledeće... ovo je jako važno. -Dobro.
Upitaj je šta ona voli.
Tačno. -Žene vole da im postavljamo pitanja. -Dobro.
Pitaj me nešto. Biću opet Noel.
Počni sa malo flerta.
Šta podrazumevaš pod tim? -Baci koji komentar o mojim cipelama.
Noel, strava su ti cipele. Izgledaju baš lepo.
Lepo od tebe što to kažeš.
Ma... sitnica. -Dobro je. Ukapirao si. Kapiraš.
Dobro je. -Nije loše.
Kako si ti završio ovde?
Čoveče, ti baš ne odustaješ.
Na odmoru sam ovde. -Ozbiljno te pitam.
Ozbiljan sam. Neko ide u Hemptons, ja dođem ovde.
Dobiješ malo odmora i relaksacije,
ljudi te hrane...
Nekada se malo "uradim".
Nisam to čuo o tebi.
A šta si čuo?
Čuo sam da si pokušao da siluješ pingvina u Zoo vrtu.
Ko ti je to rekao?
Opusti se, dušo.
Baš si neki zabavan dečko?
U stvari...
Čuo sam kada je tvoja knjigovođa rekla da si pokušao da se ubiješ.
Ovo će možda da bude iznenađenje za tebe, kul Kreg, ali...
Ona mi nije knjigovođa. -Nemoj zezati?
A pokušao sam da se ubijem šest puta.
Ja sam razmišljao da to uradim,
ali nisam se usudio uputiti na most.
Došao sam pravo ovde.
Šta te je sprečilo?
Porodica, čini mi se. Moji roditelji i moja sestra.
Samo saznanje o tome koliko bi ih to uništilo.
Vidiš, to je deo koji nikako ne kapiram.
Kul si, pametan i talentovan...
Imaš porodicu koja te voli.
Znaš li šta bih sve uradio da sam ti, samo na jedan dan?
Uradio bih... Uradio bih toliko toga.
Ja bih...
Ne znam, jednostavno bih...
Jednostavno bih živeo.
Kao da život nešto znači.
Idemo.
Smiti, pronašao sam ovo negde.
Šta se dešava?
Hej, Muktada. Izašao si malo u šetnju?
Šta ima ovde da se radi?
Da li voliš da crtaš?
Ping-pong? -Ping... šta?
Da li voliš muziku?
Da. -Super onda... -Samo egipatsku muziku.
Da vidimo...
Izvinite, molim vas. Pokušavam da odmaram.
Sol, jesi li upoznao Muktadu?
Ako bi mogli malo da se stišate.
Ima osetljivo čulo sluha.
Čini mi se da je ovo dovoljno za jedan dan.
Ćao, Kreg.
Ćao...
Ovo je iznenađenje.
Aron i ja smo raskinuli. -Žao mi je.
Jesi li dobro? -Jesam. Izvini.
Mora da ti se sve nakupilo? -Da. Prilično sam ošamućen.
Znaš li da neprestano mislim o tebi
od onog telefonskog razgovora pre neki dan?
I ja sam dosta mislio o tebi.
Probudio sam se i krevet mi je goreo!
Šta njemu fali? -On je šizofreničar.
Uvrnuto.
Dok si mi govorio sve te stvari o sebi,
shvatila sam da si zreo.
Ne kao drugi sa njihovim glupim, sitnim problemima.
Hoću reći, ti si baš baš pomeren.
U haosu sam. -Ali u dobrom smislu.
U smislu da si... iskusniji.
Znači, ti i Aron ste raskinuli?
Znam da bi trebalo da mislim na Noel
i na to kako treba da se nađemo za 20 minuta.
Ali kada imate zanosnu devojku pred sobom,
kojom ste opsednuti više od dve godine
i koja uz to grize usnu, priča šapatom i zbog koje imam erekciju...
Šta biste vi uradili?
Želiš li da vidiš moju sobu?
Još nisi to završio? -Šta?
Da. Ovde imamo mnogo aktivnosti, tako da...
Potrebno je...
Ja i Aron nikada nismo uradili nešto ovako.
Ovo je definitivno na mojoj listi želja.
Ovde ima još nekog? -Slošiće mi se.
Seks! Seks u mom krevetu!
To je odvratno! -Deca imaju seks u mom krevetu!
Kreg, ko je ovaj? -To je moj cimer, Muktada.
Nemoj da pričaš sa njom! Htela je da ima seks u mom krevetu!
Smirite se. Niko nije imao seks. -Žene su zavodljive. Ja to znam.
Šta nije u redu sa tobom? -Napolje!
Prolazi kroz težak period. -Ne on, ti! Šta nije u redu sa tobom.
Ja takođe prolazim kroz težak period. -Znaš šta...
Odmori se malo, a ja ću da te nazovem sutra ili tako nešto.
Nia. Nia. čekaj.
Sačekaj, Nia.
Volim te.
Samo se ti oporavi, Kreg.
Ne, mislio sam...
Noel.
Noel, molim te. Žao mi je što sam uprskao stvar.
Jako mi se sviđa tvoj portret. Neverovatan je.
Voleo bih kada bi otvorila vrata.
Jesi li dobro?
I ovo je prilično kul.
Onda... naš sastanak večeras.
Da li je bezbedno da pretpostavim da se neće dogoditi?
Ti si sve to još davno ukapirao, Muktada.
Bolje je uopšte ne izlaziti iz kreveta.
ČETVRTAK
Ušao sam.
Gde?
U tvoju mamu.
Ušao sam u dom.
To je super.
Nedostajao si nam za doručkom.
Je li ovo sve zbog Nia-Noel fijaska?
Kako znaš za to? -Od Solomona.
Taj lik stvarno ima osetljiv sluh.
Nisu samo devojke u pitanju. Ne umem ništa
pravilno da uradim. Život mi je totalna zbrka.
Ne, moj život je zbrka.
Muktadin život je zbrka. Bez uvrede dušo.
Sve je u redu, ćale. -Slušaj... slučajno mi se sviđaš, Kreg.
Podsećaš me na mene kada sam bio tvojih godina.
Mada sam ja bio mnogo lepši i nisam imao toliko muke sa ženama...
Vrati se na poentu.
Poenta je da, ako za 20 godina
budeš proslavljao ćerkin osmi rođendan na mestu kao što je ovo,
kunem ti se Bogom
da ćemo Muktada i ja dobro da te izmlatimo.
"Onaj ko nije posvećen životu, posvećen je smrti."
Moraš da veruješ u to.
Ovaj Bobi...
Mislim da je vrlo mudar čovek.
Ja sam zapravo došao da ti kažem da od sutra neću biti beskućnik.
Čisto da spomenem.
I pogodi šta?
To je odmah pored "Udruženje mladih hrišćana".
Jeste. Tako da možemo da idemo na bazen da plivamo.
Možda i da igramo stoni tenis.
Ping-pong, da. To je ista stvar.
Mama će te dovesti u subotu, pa možemo da napravimo gozbu.
Ima toliko mnogo ljudi, ne samo ovde u bolnici,
nego u celom svetu, koji se bore samo da prežive.
Tako da je prilično samoživo s moje strane, da ne cenim ono što imam.
Kao na primer? -Pa, tu su...
Moja porodica, moj dom i moji prijatelji.
A tu je i ovo.
Oduvek sam mislio da je umetnost samo odraz buržujske dekadencije, ali...
Zaista je predivno, Kreg. -Hvala.
Napravio sam otprilike dvadesetak takvih
i to je nešto u čemu stvarno uživam.
Šta je to što čini da uživaš u tome?
Zabavno je i... skreće mi misli sa stvari koje me opterećuju.
Nastavićeš sa tim i kada odeš odavde?
Hoću. Bar mislim.
Mada će moj ćale možda da poludi.
Jesi li mu rekao kako se osećaš? -Nisam još.
Ali hoćeš?
Mislim da hoću.
Hvala vam.
Večeras mi je poslednja noć ovde, Smiti.
Stvarno jeste, Kreg.
Nerado ti ovo saopštavam, ali mislim da ćeš mi stvarno nedostajati.
Takođe je i Bobijeva poslednja noć, pa sam hteo da pitam
možemo li da napravimo pica-parti? -Možemo.
Da li imate novca? Moramo da sakupimo novac.
Znam. Imaću novac.
Možeš li doneti neku muziku?
Hej... hvala ti što si došla.
Želim da kažem da mi je jako žao zbog onoga što se juče desilo.
Devojka s kojom sam bio, to je devojka mog najboljeg druga.
Oduvek sam opsednut njome i... -I zaljubljen si u nju?
Nisam. -Naravno da nisi. Ali misliš da super izgleda,
pa si joj rekao ono što misliš da želi da čuje.
I sada ćeš isto to da uradiš i meni.
Neću. -Nećeš?
Slušaj, zaista mislim da super izgledaš.
I zaista želim da kažem pravu stvar,
ali to je zato što mi se stvarno sviđaš.
Sviđa mi se to što ne skrivaš svoje probleme kao svi drugi.
Osećam da i ja ne moram da skrivam svoje kada sam pored tebe.
Razmišljao sam mnogo o tome u poslednje vreme
i shvatio sam da...
ako nisi posvećen životu, onda si posvećen smrti.
Smatram da oboje možemo da izvučemo korist
iz toga ako se ponovo rodimo.
Ne mislim bukvalno, već... znaš na šta mislim.
Hvala za mudrost, Bobe. -I tebi je to rekao?
Ko? -Bobi.
Jeste. Meni i milijardi drugih ljudi.
Bob Dilan.
To je pesma koju si upravo citirao.
Molim? Nije. -Jeste.
Joj.
Svejedno... Moja poenta je...
Želim da se igram doktora sa tobom.
Ovo je neverovatno.
Kako to da me nikada nisi pitao zašto?
Šta "zašto"?
Pretpostavio sam da ćeš mi sama reći kada to budeš želela.
Hvala ti.
Da li voliš muziku?
Da li ti voliš da dišeš?
Tako je. Bilo je to prilično glupo pitanje.
Volim...
Mnogo volim "Radiohead", "Pixies", "T. Rex".
Koga još?
Jesi li ih slušala uživo? -Slušala sam "Radiohead" i "Pixies" jednom.
Super.
"Vampire Weekend" nastupaju krajem meseca.
Da li bi želeo da idemo?
Da, želeo bih.
Sa tobom? -Ne, sa Solomonom.
Da, sa mnom.
Žalim društvo...
Ovo će da bude prilično sočno, pa ću samo da vam kažem ono najbitnije.
Ovde ja saopštavam da sam shvatio da zapravo
ne želim da postanem direktor, advokat ili predsednik.
Ovde se Noel smeje i samoj pomisli da sam želeo da postanem predsednik.
Ovde Noel sugeriše da zajebem
prijavu za letnju školu, ako me to čini tako nesrećnim.
Ovo sam ja, oduševljen idejom.
Ovde razmišljam o tome kako da saopštim to mom tati.
Ovo je kada sam rekao Noel kako mislim da je prelepa.
POZDRAV IZ BOLNICE "ARGENON"
Dobro, samo reci dostavljaču da ih donese na treći sprat.
"3-sever". -Nema problema, drugar. Biće tako.
Hvala ćale. -Ništa.-Vidimo se sutra.
Vidimo se. -Važi, ćao. -Ćao.
Hej, Muktada.
Halo. -Hej, čovek.
Stvarno bi mi trebala usluga.
Hej, našao sam. -Jako cenim ovo.
Nema frke.
Slušaj, žao mi je što sam bio gad prema tebi.
Meni je žao što sam pokušao da se "mazim" sa tvojom devojkom.
Kako stoje stvari sa Niom?
Pokušaćemo da izgladimo stvari. -Dobro je.
Iako ja to dobro uspevam da sakrijem, ali...
i meni ponekad naiđu ti naleti depresije.
Stvarno?
Nemoj da se ubiješ, važi?
Neću. -Ozbiljno mislim.
Hvala.
Zvaću te sutra. -Važi, obavezno.
Hej...
Jesi li stvarno pokušao da se "maziš" sa Niom?
Seronjo.
Pica će da se ohladi. Šta ima?
Umoran sam čoveče.
Mislim da ću da preskočim pica-lumperaj.
Vreme je da se pakujem. -Odmor je gotov?
Da, nazad na posao.
Imaš posao? -Ne.
Pa, čestitam ti za dom. -Hvala ti.
Upotrebio sam onaj Dilanov stih sa Noel.
Kako je prošlo? -Dobro. Uskoro ćemo da izađemo.
Stvarno? -Možda odemo na neku muziku.
Dobro je.
Evo.
To si ti. -Joj... tu je čitava zbrka.
I nije baš. To je samo renoviranje u toku.
Slušaj, napisao sam moj broj na poleđini.
Bilo bi lepo da se nađemo ponekad. Možda da igramo malo stoni tenis.
Svakako.
Super. Vidimo se sutra za doručkom.
Srećno, Kreg.
Nije da ti je to potrebno, ali...
Hvala. Takođe, dušo.
Daj bre... -Verujte mi.
Moram da igram.
Molim?
Sviđa mi se ovo. Sviđa mi se ovo. Da.
Pogledajte!
PETAK
Srećno ti bilo druže.
Verovatno je trebalo još malo da ostaneš. Možeš se pogubiti napolju.
Ipak ću da rizikujem. -Doći će ti samo!
U redu, znam šta mislite: "Šta je bre ovo?
Klinac provede par dana u bolnici i svi problemi su mu izlečeni?"
Ali nisu. Znam da nisu.
Mogu da kažem da je sve ovo samo početak.
Još uvek moram da se suočim sa svojim
domaćim zadacima, sa školom, prijateljima... ćaletom.
Zdravo Smiti. -Hej, hej.
Hvala ti za sve. -Ma ništa.
Stvarno nema na čemu, gospodine.
Jesi li video Bobija negde? -Jesam. Bobi je otišao još rano jutros.
Ali razlika između današnjeg dana i prošle subote
je ta, što prvi put posle dosta vremena,
mogu da se radujem stvarima koje želim da radim u životu.
Kako se osećaš?
Osećam se kao...
Kao da mogu da se izborim sa svim.
Bicikl, jelo, piće, razgovor.
Vožnja metroom, čitanje, čitanje mapa.
Izrada mapa i umetničkih dela. Završiti sa prijavom za Gejts.
Reći ćaletu da se ne nervira zbog toga.
Zagrliti mamu, poljubiti mlađu sestru. Poljubiti ćaleta.
"Maziti" se sa Noel. Raditi to još više.
Povesti je na piknik. Gledati film sa njom.
Gledati film sa Aronom. Ma nek' ide sve... i sa Niom.
Otići na žurku. Ispričati ljudima moju priču.
Volontirati u "3-sever". Pomoći ljudima kao što je Bobi.
Kao što je Muktada. Kao što sam ja.
Crtati više. Nacrtati osobu. Nacrtati golu osobu.
Nacrtati golu Noel. Trčati, putovati, plivati, preskakati.
Znam da je jadno, ali svejedno. Ipak preskakati.
Disati.
Živeti.